Syyslaskentojen tuloksia
Lähetetty: 21 Marras 2016, 20:59
Syyslaskennat saatiin laskettua ja aktiivisuus oli taas kiitettävä – 43 reittiä, yhteensä 418 kilometriä. Olen koonnut tulokset Excel-taulukkoon, jonka voi ladata osoitteessa http://blogi.pily.fi/wp-content/uploads ... a_2016.xls
Lajeja havaittiin 81, 2010-luvun ennätys. Myös yksilöitä oli mukavasti, toiseksi eniten 2010-luvulla.
Vesilintuja havaittiin mukavasti. Harvalukuisista lajeista nähtiin kuikka, yhdeksän silkkiuikkua, 36 merimetsoa, pikkujoutsen, kaksi kyhmyjoutsenta, kahdeksan haapanaa, 14 tukka- ja kaksi lapasotkaa, 38 allia, 34 mustalintua ja kolme pilkkasiipeä. Hanhia nähtiin todella runsaasti: 57 kanadan-, 14 metsä- ja 30 valkoposkihanhea.
Kylmät kelit ajoivat ilmeisesti sinisorsat hyvin näkyville, koska niitä havaittiin 2010-luvun ylivoimainen ennätys. Laulujoutsenia havaittiin niinikään ennätyksellisesti, suurin osa muuttolennossa. Telkän kanta oli korkealla tasolla viime vuosien tapaan, mutta isokoskeloita havaittiin muihin vesiäisiin nähden vaisusti. Parhaat koskelojärvet taisivat olla laskenta-aikaan jäässä.
Merikotkan voittokulku jatkuu: taas ennätysmäärä. Kanahaukkoja nähtiin runsaasti, joskin näistä 80 % Tampereen keskustassa. Varpushaukkoja havaittiin hieman keskiarvoa enemmän. Harvalukuisista pedoista havaittiin yksi maakotka ja jopa kuusi varpuspöllöä. Melkein pedoksi voitaneen laskea myös harmaahaikara, joita havaittiin kolme, sekä isolepinkäinen, joita nähtiin hieman keskiarvoa enemmän.
Teeriä nähtiin huonon viime syksyn jälkeen normaalihko määrä, mutta pyyn runsaus jäi kehnolle tasolle. Pari metsoa piristi yhden reitin laskentaa. Fasaaneja nähtiin melko normaalisti. Mainittakoon tässä yhteydessä myös yksi lehtokurppa.
Kylmät kelit veivät kala- ja harmaalokit lämpimämmille vesille: molempia havaittiin, mutta viime vuosia selvästi vähemmän. Merilokkeja sen sijaan näkyi normaali määrä.
Pululla oli ylivoimaisesti paras vuosi aikoihin, ja niitä havaittiin runsaasti monella reitillä. Laji oli runsas myös TLY:n laskennoissa, eli tämä lienee todellinen tilanne. Kaikkia tikkoja havaittiin normaalisti tai hieman tavallista enemmän, mukana myös neljä valkoselkätikkaa. Koskikaroja osui reiteille neljä yksilöä.
Marjalinnuista tilhiä näkyi valtavasti, keskimäärin 140 yksilöä kymmentä reittikilometriä kohden. Tämä on sikäli mielenkiintoista, että esimerkiksi TLY:ssä tilhiä ei juurikaan nähty – miksi ne ovat jääneet Pirkanmaalle? Mustarastas teki historian toiseksi parhaan tuloksen, räksiä oli melko vaisusti. Myös yksi punakylkirastas, kolme kottaraista ja kaksi punarintaa havaittiin.
Tiaiskillan lajien kannankehitykset ovat aina kiinnostavia. Tällä kertaa vähissä olivat hippiäinen, puukiipijä sekä töyhtö- ja kuusitiainen. Tali- ja sinitiaisella meni hyvin yhden huonon vuoden jälkeen, ja myös hömötiaisia ja pyrstötiaisia oli vaelluksen jäljiltä ilahduttavan runsaasti metsissä.
Varislintuja on maastossa melko keskimääräisesti. Naakan runsaus oli keskiarvoa suurempi mutta kuitenkin tippui selvästi viime syksyn huippumäärästä. Neljä pähkinähakkia lisäsi lajiston monimuotoisuutta.
Varpusen runsaus nousi viime vuoden aallonpohjasta mutta jäi kuitenkin selvästi keskiarvon alapuolelle. Pikkuvarpunen runsastui ennätyslukemaan. Molempia frinkkuja nähtiin, peippoja kolme ja järripeippoja yhdellä reitillä peräti 30 yksilöä.
Carduelis-lajien esiintyminen oli pääosin positiivinen. Viherpeippoja, tiklejä ja urpiaisia havaittiin keskiarvoa enemmän. Urpiaisten joukossa nähtiin myös seitsemän tundraurpiaista ja, ja muuten kiva laji oli yhdellä reitillä havaittu hemppo. Tavallista harvalukuisempana esiintyi vihervarpunen.
Pikkukäpylinnun runsaus oli jälleen matala, mutta isokäpylintuja nähtiin enemmän kuin aikoihin, kahdeksan yksilöä. Myös kuusi taviokuurnaa osui reiteille. Punatulkkuja nähtiin hieman tavanomaista vähemmän, keltasirkkuja puolestaan enemmän. Harvalukuisista sirkkulajeista nähtiin tällä kertaa pulmunen.
Suurkiitos kaikille laskijoille! Seuraavan kerran reitit lasketaan vuodenvaihteessa. Silloin on myös hyvä tilaisuus perustaa reitti, jos sellaista ei vielä ole![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Lajeja havaittiin 81, 2010-luvun ennätys. Myös yksilöitä oli mukavasti, toiseksi eniten 2010-luvulla.
Vesilintuja havaittiin mukavasti. Harvalukuisista lajeista nähtiin kuikka, yhdeksän silkkiuikkua, 36 merimetsoa, pikkujoutsen, kaksi kyhmyjoutsenta, kahdeksan haapanaa, 14 tukka- ja kaksi lapasotkaa, 38 allia, 34 mustalintua ja kolme pilkkasiipeä. Hanhia nähtiin todella runsaasti: 57 kanadan-, 14 metsä- ja 30 valkoposkihanhea.
Kylmät kelit ajoivat ilmeisesti sinisorsat hyvin näkyville, koska niitä havaittiin 2010-luvun ylivoimainen ennätys. Laulujoutsenia havaittiin niinikään ennätyksellisesti, suurin osa muuttolennossa. Telkän kanta oli korkealla tasolla viime vuosien tapaan, mutta isokoskeloita havaittiin muihin vesiäisiin nähden vaisusti. Parhaat koskelojärvet taisivat olla laskenta-aikaan jäässä.
Merikotkan voittokulku jatkuu: taas ennätysmäärä. Kanahaukkoja nähtiin runsaasti, joskin näistä 80 % Tampereen keskustassa. Varpushaukkoja havaittiin hieman keskiarvoa enemmän. Harvalukuisista pedoista havaittiin yksi maakotka ja jopa kuusi varpuspöllöä. Melkein pedoksi voitaneen laskea myös harmaahaikara, joita havaittiin kolme, sekä isolepinkäinen, joita nähtiin hieman keskiarvoa enemmän.
Teeriä nähtiin huonon viime syksyn jälkeen normaalihko määrä, mutta pyyn runsaus jäi kehnolle tasolle. Pari metsoa piristi yhden reitin laskentaa. Fasaaneja nähtiin melko normaalisti. Mainittakoon tässä yhteydessä myös yksi lehtokurppa.
Kylmät kelit veivät kala- ja harmaalokit lämpimämmille vesille: molempia havaittiin, mutta viime vuosia selvästi vähemmän. Merilokkeja sen sijaan näkyi normaali määrä.
Pululla oli ylivoimaisesti paras vuosi aikoihin, ja niitä havaittiin runsaasti monella reitillä. Laji oli runsas myös TLY:n laskennoissa, eli tämä lienee todellinen tilanne. Kaikkia tikkoja havaittiin normaalisti tai hieman tavallista enemmän, mukana myös neljä valkoselkätikkaa. Koskikaroja osui reiteille neljä yksilöä.
Marjalinnuista tilhiä näkyi valtavasti, keskimäärin 140 yksilöä kymmentä reittikilometriä kohden. Tämä on sikäli mielenkiintoista, että esimerkiksi TLY:ssä tilhiä ei juurikaan nähty – miksi ne ovat jääneet Pirkanmaalle? Mustarastas teki historian toiseksi parhaan tuloksen, räksiä oli melko vaisusti. Myös yksi punakylkirastas, kolme kottaraista ja kaksi punarintaa havaittiin.
Tiaiskillan lajien kannankehitykset ovat aina kiinnostavia. Tällä kertaa vähissä olivat hippiäinen, puukiipijä sekä töyhtö- ja kuusitiainen. Tali- ja sinitiaisella meni hyvin yhden huonon vuoden jälkeen, ja myös hömötiaisia ja pyrstötiaisia oli vaelluksen jäljiltä ilahduttavan runsaasti metsissä.
Varislintuja on maastossa melko keskimääräisesti. Naakan runsaus oli keskiarvoa suurempi mutta kuitenkin tippui selvästi viime syksyn huippumäärästä. Neljä pähkinähakkia lisäsi lajiston monimuotoisuutta.
Varpusen runsaus nousi viime vuoden aallonpohjasta mutta jäi kuitenkin selvästi keskiarvon alapuolelle. Pikkuvarpunen runsastui ennätyslukemaan. Molempia frinkkuja nähtiin, peippoja kolme ja järripeippoja yhdellä reitillä peräti 30 yksilöä.
Carduelis-lajien esiintyminen oli pääosin positiivinen. Viherpeippoja, tiklejä ja urpiaisia havaittiin keskiarvoa enemmän. Urpiaisten joukossa nähtiin myös seitsemän tundraurpiaista ja, ja muuten kiva laji oli yhdellä reitillä havaittu hemppo. Tavallista harvalukuisempana esiintyi vihervarpunen.
Pikkukäpylinnun runsaus oli jälleen matala, mutta isokäpylintuja nähtiin enemmän kuin aikoihin, kahdeksan yksilöä. Myös kuusi taviokuurnaa osui reiteille. Punatulkkuja nähtiin hieman tavanomaista vähemmän, keltasirkkuja puolestaan enemmän. Harvalukuisista sirkkulajeista nähtiin tällä kertaa pulmunen.
Suurkiitos kaikille laskijoille! Seuraavan kerran reitit lasketaan vuodenvaihteessa. Silloin on myös hyvä tilaisuus perustaa reitti, jos sellaista ei vielä ole
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)